DETTA HAR HÄNT
Vi låg med varann.
- Drogade han dig? - Han bytte våra glas.
- Är du helt säker? - Du vet vad du gjorde!
Ditt inlägg delas av allt fler.
Hon kallar det våldtäkt.
Laura Nielson har gjort det här förut.
- Jag älskar dig, Katy. - Sluta!
Jag bröt mig in hos Andrew och hittade en vätska där. Hjälp mig.
- Kan du göra mig en tjänst? - Vi har en husrannsakningsorder.
Andrew Earlham är farlig.
För din egen skull, sluta.
Du borde hållit tyst, din subba!
- God morgon. - God morgon.
Hör på. Jag uppskattar att jag får bo här, men jag ska nog flytta hem.
- Laura... - Jag måste ändå hem och hämta grejer.
Jag kan hämta mer kläder.
Nej. Jag trodde att jag skulle må bättre av att vara här.
Men det förföljer mig ändå.
Så jag måste gå vidare med mitt liv. Det är det enda jag kan göra.
Tack för allt.
Ring mig när som helst, natt eller dag. Hör du det? Ring mig.
Ja, jag lovar. Det ska jag.
- Jag hälsar på efter jobbet i morgon. - Okej, bra. Då så.
Har du sett mitt ena örhänge? De som är långa, i silver?
Jag tror inte det. Var hade du dem senast?
Strunt samma. Det spelar ingen roll.
Det är verkligen sant.
Jag måste fråga, jag har undrat hela kvällen. Vad är det där?
- Det där är Monty. - Va?
Tom och jag var på tivoli i fjol.
Och han skulle kasta en basketboll i en korg för att vinna ett pris.
- Han kunde inte, men jag klarade det. - Naturligtvis.
Sen dess har han suttit där, mest för att reta Tom. Jag borde slänga honom.
Nej, vilken kvinna med självaktning äger inte en uppstoppad kanin?
Skit också.
- Mr Earlham? - Mr Walters.
- Visst ville du ha mjölk och socker? - Ja.
- Jag gillar ditt hus. - Tack.
Du skulle se mitt hem. Det är en jäkla soptipp.
- Så, mr Walters... - Dennis duger bra.
Så gott! Jag borde skaffa en sån maskin, det gör visst stor skillnad?
Det sägs vara godare än snabbkaffe, med det går ju lika snabbt att göra.
Dennis, jag vill inte jäkta dig eller verka oförskämd,
men vad menade du när du sa att Laura har gjort det här förut?
Ursäkta mig.
Jag var rektor på St. Caspers i Bristol.
Jag var rektor där i 15 år.
Innan jag började där visste de inte vad de höll på med.
Jag tog det ansvar ingen ville ha. Jag fick ordning på stället.
Och vad hände?
Laura Nielson var en av lärarna där.
En av de bästa. Jag hade aldrig några problem med henne.
Inte förrän hon anklagade mig för sexuella trakasserier.
- Du skämtar. - Nej.
Plötsligt stod jag där inför styrelsen.
Efter 15 år och allt mitt hårda arbete tvingades jag förklara mig.
Hon behövde bara snacka skit och jag blev tvungen att motbevisa det.
Men jag lyckades. Jag stannade. Det blev hon som gav sig av.
- Blev du frikänd? - Skadan var redan skedd, men ja.
När jag har berättat det här för polisen blir du också frikänd.
TVÄTTOMAT
Makeda! Makeda! Du kommer för sent.
- Kan den vara klar till dess? - Jag ska göra mitt bästa.
- Jag behöver den. - Det är en gammal modell.
- Vad tror du, då? - Jag ska göra mitt bästa.
- Makeda? Vad gör du? Hon är halv nio. - Jag vet. Jag är på väg.
Hörni! Vad i helvete är det som pågår här inne?
Jag ska berätta för rektorn om det här.
- Luke, hur gick det? Vad hände? - Stick!
Jag försöker ju hjälpa dig.
- Hjälpa mig? Det här är ditt fel. - Vad menar du med det?
Så här går det när alla tror att ens pappa är våldtäktsman.
Det hör inte hit. Jag försöker hjälpa dig.
Gör inte det. Du har förstört mitt liv tillräckligt.
Stämningen blev otrevlig på skolan.
Föräldramöten och krav på att jag skulle avgå,
innan jag ens blivit förhörd.
Sen drog hon tillbaka sin anmälan.
Drog Laura Nielson tillbaka sin anmälan?
Ja. Hon sa att hon inte orkade med stressen.
Hon åt antidepressiv medicin då.
Hon stod inte ut med all uppmärksamhet.
Men mitt liv var ändå förstört. Folk glömmer inte, eller hur?
Inte barnens mammor, i alla fall. De glömmer ingenting.
Stora i mun är de också.
Okej, då har vi er utsaga. Tack för att ni kom.
Självklart. Jag gör bara min plikt.
Intervjun avslutas klockan 10:42.
Sanningen måste komma fram, inte sant? Det är viktigt.
Hon får inte utsätta ännu en oskyldig man för det här.
Kom med mig, sir. Jag följer er till receptionen.
Mr Earlham?
- Det här förändrar allt, eller hur? - Vi hör av oss.
Hon är psykiskt instabil. Hela målet bygger på det hon säger.
Hon påstår att jag gjort nåt mot hennes vilja, men det är inte sant.
Utredningen pågår fortfarande. Det är allt vi kan säga i nuläget.
Har ni läst Nietzsche? I en av hans uppsatser står det:
"Jag är inte arg för att du ljög, utan för att jag inte tror dig nu."
Det är som pojken som ropade varg, eller hur?
Jag tycker faktiskt synd om henne, trots allt. Det har inte varit lätt.
Men hon kanske behöver prata med nån. Hon kanske behöver hjälp.
Det har ingen betydelse. Det har inget med det här fallet att göra.
Vi vet båda två att åklagarmyndigheten inte tänker så.
SANNINGEN KOMMER ALLTID FRAM. DENNIS
- Hej. Är allt bra? - Inte direkt. Jag...
Jag tappade bort ett örhänge häromdagen. Jag har letat överallt.
- Tänk om jag tappade det hos Andrew? - Det kan du inte vara säker på.
Jag har letat överallt. Om han hittar det förstår han att jag varit där.
Du oroar dig i onödan. Låt dig inte påverkas. Låt polisen göra sitt jobb.
- Dennis har skickat sms till mig. - Dennis Walters?
Ja. Han gillar att provocera mig.
Det har inget med det Andrew gjorde att göra. Han är helt obetydlig.
Jag drog tillbaka anmälan. Jag var stressad, allt med mamma hände,
och jag var på helspänn varje dag, så jag släppte det.
Tror du verkligen att de kommer att tro mig nu?
Hej. En liten cappucino, tack.
Kom igen, det finns ett bord där borta.
Nej, du får inte röra dem. Förlåt. Gå och sätt dig nu.
- Har du frågat honom? - Om han är otrogen? Nej.
Då kanske du har fel?
Det har inte hänt nåt särskilt, det är bara småsaker.
Han kommer ofta hem sent. Men han har visserligen alltid jobbat mycket.
Han bjöd med mig på jobbfester förr men inte längre.
Det värsta, och jag vet att det låter dumt, är att han brukade klaga.
Han kom hem från jobbet och malde på om nåt trist möte,
eller nåt dumt mejl från hans chef. Idiotiska småsaker.
Men nu köper han presenter till mig istället.
Nån gång då och då, utan anledning. Det har han aldrig gjort förut.
Okej... Men det skulle jag önska att Martin också gjorde.
Det kanske inte är nåt.
Du borde bara fråga honom rakt ut, annars blir du tokig.
- Pratade du med polisen? - Ja, det var ett trevligt samtal.
- Jag berättade om vårt missförstånd. - Varför då? Det hör inte hit.
Han är precis som jag. Han gör sitt bästa, men blir nästa offer.
Varför? Jag drog tillbaka anmälan, trots att alla avrådde mig från det.
Så fungerar det inte. Man kan inte ropa att det brinner,
och sen rycka på axlarna utan att låtsas om kaoset man orsakat.
Det räcker att en kvinna säger att nån rörde henne.
Om man inte tror henne är man en förtryckare och kvinnohatare.
Hur kan det vara rättvist? Vi ska väl föreställa jämlika? Så varför...?
Det här var ett misstag.
Makeda? Mår du bra?
- Jadå, allt är bra. - Det ser inte så ut.
Vi går till skolsköterskan.
Jag mår bra, jag lovar. Bara lämna mig i fred, okej?
- Makeda, stanna. Du blöder. - Ja, jag vet.
- Är du gravid? - Jag tog testet för en vecka sen.
- Jag skjutsar hem dig. - Nej, nej.
Jag sökte på nätet och tog tabletter för att bli av med barnet.
Det stod på förpackningen att man kunde börja blöda. Det är normalt.
Okej. Har du ont? Ljug inte för mig.
- Ja. - Jag kör dig till akuten. Kom nu.
Min pappa får inte få reda på det här.
En sak i taget. Först måste vi se till att du blir undersökt.
- Okej. - Vi oroar oss för din pappa sen.
Hej, Birav.
Kan du ta hand om min läsgrupp i årskurs sju i eftermiddag?
Perfekt. Jag måste köra Makeda Kidane till akuten.
Hon mår bra men behöver ha nån med sig.
Det är inte över. Det var det inte för mig heller.
Nu vet polisen åtminstone allt. Jag uppskattar verkligen det här.
Hör på. Oftast är det inte elden som dödar folk,
utan röken som de andas in och kvävs av.
Om man vill ta död på nåt ska man göra det ordentligt.
Jag kan berätta i media om vad som hände, om du vill.
Jag vill bara att det ska vara över.
Det är märkligt att se henne efter alla år. Det väcker minnen till liv.
Den där satmaran utsatte mig för så mycket.
Sen ändrade hon sig och sa: "Förlåt jag tar tillbaka det".
Som om det innebar att det var över utan att nån påverkats.
Jag minns fortfarande dagen det hände klart och tydligt.
Hon kom in på mitt kontor och grät över sin mamma.
Jag gjorde vad alla skulle ha gjort. Jag kramade henne.
Hon kramade mig hårt, på ett sätt som betydde nåt.
Hon gav mig en kram som man inte ger nån som bara är en vän.
- Så du tafsade på henne? - Nja...
- Du sa att hon hittade på allt. - Det kunde hon lika gärna ha gjort.
- Jag borde inte vara här. Jag går. - Vänta lite, vad är det?
Jag har inte bett om det här. Varken om dig eller henne. Jag...
- Jag räddade dig. Du borde tacka mig. - Trevlig resa.
- Jag måste ringa dina föräldrar. - Nej.
Din pappa kommer säkert att förstå. Han vill nog veta hur du mår.
- Ring Luke. - Luke?
Luke Earlham.
- Är det han som är pappan? - Ja, snälla ring honom. Snälla.
Okej, först ser vi till att du får hjälp.
- Och sen ringer jag Luke. - Tack.
Hej, det är Luke. Lämna ett meddelande efter pipet. Hej då.
Makeda Kidane? Följ efter mig. Den här vägen.
- Hur många tabletter tog du? - Det fanns fem. Jag tog alla.
Jag rullar upp din ärm.
- Snälla, ring Luke. - Jag har försökt. Han svarar inte.
- Han sa att han skulle hem. Åk dit. - Jag kan väl få ringa din mamma?
Nej, snälla. Jag vill bara att Luke ska komma hit.
- Lugna ner dig, Makeda. - Snälla, jag vill att han ska komma.
- Jag ska försöka hitta honom. - Kan du visa var det gör ont?
- Här. - Okej.
Jag förstår att ni tvekar, men det kommer att hålla.
Hur ska vi få nån att träda fram om vi gör så här?
Om vi varje gång det dyker upp nån skitstövel...
Ja, förlåt. Nej. Jag förstår, Sam. Ja.
Okej, tack. Hej då.
Jävla skit.
Kriminalassistent Maxwell.
Jag är ledsen. Ja?
- Hallå? - Hej, kriminalinspektör Harmon här.
Ja? Vad är det?
Jag beklagar, men jag fick nyss veta att åklagaren inte vill väcka åtal.
Jag förstår.
Beror det på det Dennis Walters sa?
Det handlar nog om att de måste ta sig an fall de tror sig kunna vinna.
Jag visste att det här skulle hända när den där skitstöveln dök upp.
Jag beklagar verkligen. Om jag hade mer att säga till om...
- Javisst. - Okej.
- Hej, Luke. - Vad vill du? Pappa är inte hemma.
Det gäller Makeda Kidane. Hon är på sjukhuset och frågar efter dig.
- Mår hon bra? - Hon hade ont, men tas om hand nu.
- Hur mår barnet? - Hon orsakade en abort själv.
Kom, jag kan köra dig dit.
Jag vet vad du tycker om mig, men Makeda behöver dig. Kom nu.
Okej, jag hämtar min jacka.
Får jag låna er toalett?
- Ja, den ligger uppe till vänster. - Tack.
Okej, då åker vi.
- Kriminalinspektör Harmon? - Ja?
- Granskade ni Andrew Earlham mer? - Ja, det gav inte mycket.
Killen jag pratade med i Edinburgh sa att nåt inte stod rätt till.
Jag pratade med honom, men det saknas bevis för nåt annat än självmord.
- Men det måste väl göra nån skillnad? - Nej, det gör det inte.
Det är ändå för sent. Åklagaren vill inte väcka åtal.
- Så det där kräket kommer undan? - Ja, om det inte dyker upp nya bevis.
Jag beklagar verkligen.
Den där är min! Nej, den är min!
Den är min! Nej, min!
Den är min! Den är min!
Stanna!
- Vänta här. - Vad håller du på med, Tom?
Hördu! Ursäkta mig.
- Visst är du Andrew Earlham? - Ja, det stämmer.
- Har det hänt nåt? - Ja, det har det.
Håll käften och lyssna noga. Klarar du det?
Ursäkta mig? Du får inte tilltala mig...
Jag känner Laura Nielson och jag vet att det är sant att du våldtog henne.
- Hör på nu... - En sak ska du veta, din sjuke jävel.
Jag håller ögonen på dig. Om du tror att du kommit undan så har du fel.
Förstår du?
Ha en trevlig dag, sir.
- Var försiktig med vad du säger, Tom. - Va?
Ser du dig själv som hennes skyddsängel?
En ängel som har legat med hennes syster bakom hennes rygg.
Vad pratar du om?
Ni borde kanske ha era hemliga möten på en mer, inte vet jag,
hemlig plats nästa gång.
Istället för utanför sjukhuset där vi båda jobbar.
- Det är över. - Det är precis det jag hoppas, Tom.
Att det är över nu.
Ha en trevlig dag.
- Hej. - Hej. Jag är ledsen, förlåt mig.
- Det kommer att ordna sig. - Nej, allt är förstört.
Min pappa ringde. Han är på väg hit.
Han ringde skolan när jag inte kom hem. De berättade var jag var.
Han är på väg och är väldigt arg.
Din pappa kommer säkert att förstå om du förklarar allt.
- Han blir bara glad att du mår bra. - Nej.
Han skickade tillbaka min syster till Etiopien när hon träffade nån.
- Hon sa att de slog henne. - Herregud.
- Vet din pappa om det? - Han tror henne inte.
Ni får inte låta det hända mig, snälla.
Du är över 16 år. Läkarna berättar inget utan din tillåtelse.
Men vad ska han tro? Han kommer bara att fortsätta fråga.
Du kan väl prata med honom? Säg att jag svimmade eller nåt.
- Skulle jag ljuga för din pappa? - Han skulle tro dig.
Då lämnar han mig i fred och allt löser sig. Snälla.
Även om jag ville göra det skulle han inte lyssna på mig.
Han vill säkert prata med en läkare.
Luke, din pappa.
- Du måste lämna mig i fred. - Andrew vet.
Jag träffade honom och han berättade det. Han vet.
Pratade du med honom? Varför gjorde du det?
- Jag ville bara se honom i ögonen. - För guds skull.
Jag var arg och han retade upp mig ordentligt.
Du skulle varit kriminalare om du kunde behärska dig.
- Tänk på vad du säger till honom. - Och annars?
Annars berättar han för Laura om oss.
Han vill att vi ska lämna honom i fred. Vi borde göra det.
Jag måste lägga på.
Är det nån som lyssnar på dem längre?
När hörde du senast ett billarm och tänkte:
"Nån gör inbrott, bäst att jag ringer polisen."
Laura?
Jag trodde att du hade somnat.
Förlåt, jag letar fortfarande efter mobilladdaren.
- Jag hittade ansiktsservetter! - Toppen.
- Men jag hittar inte laddaren. - Det gör inget.
Taxin kommer säkert innan nyår.
Jag ger upp. Du får vänta lite med att kolla fotbollsresultaten.
Just det, mycket lustigt.
- Ett glas till medan vi väntar? - Visst.
- Var är han? - Jag skickade hem honom.
- Va? - Makedas pappa fick inte se honom.
Om han får veta nåt skickas hon till Etiopien. Det får inte hända.
För guds skull!
- Hur vet du att Makeda talar sanning? - Hon behöver din hjälp.
Säg till hennes pappa att det inte är nån fara. Han lyssnar på dig.
Ska jag ljuga för hennes pappa?
Låtsas att hon inte gjorde abort själv och nästan blödde ihjäl?
Det är oetiskt och jävligt oansvarigt.
Och vad uppnår du genom att berätta sanningen för pappan?
Hon är livrädd för vad som händer om han får reda på det.
Varför skulle du göra det? För att vi tycker att vi borde det?
- Då är det inte vårt problem längre. - Försök inte, de har båda...
Du är skyldig henne det. Varför trodde jag att du skulle lyssna?
Har du nåt samvete alls?
Gör det för Lukes skull.
Om du bryr dig om honom borde du vilja skydda henne.
Du inser väl hur ironiskt det här är?
- Efter alla dina lögner ber du mig... - Mig lurar du inte, Andrew.
Bakom charmen, de dyra kläderna och rollen som ensamstående pappa,
är du bara ett rovdjur.
Men jag ber dig. Om du har nån som helst mänsklighet i kroppen,
gör det rätta, för din sons skull.
Jag är inte den du tror, Laura.
Det är jag faktiskt inte.
- Gick det bra att lägga dem? - Jadå.
Förlåt att jag är sen.
Men du, vad är det?
Jag ville inte att det skulle bli så här.
Vad är det, Liam?
Jag ville inte vara svartsjuk och gå igenom dina mejl.
Varför gör du det, då?
Det är bara det att ibland när jag...
När jag sitter här hemma hela dagen,
medan du är på jobbet och gör nåt med ditt liv,
och kommer hem sent för fjärde kvällen i rad, så påverkar det mig.
Varför är det så?
- Liam... - Jag läste inte dina mejl.
Istället tänker jag fråga dig. Jag tror dig vad du än svarar.
Träffar du nån annan?
Nej.
Nej, det gör jag inte. Var har du fått det ifrån?
Du har betett dig annorlunda, Katy.
Jag vet och det är bara mitt fel. Det har varit mycket på jobbet.
Jag är stressad. Det har varit jobbigt och jag har kommit hem sent.
Jag vill bara vara med dig, inget annat.
Okej?
Du tror väl på mig?
Ja.
Förlåt. Förlåt mig.
- Makeda, vad har hänt? Hur mår du? - Mr Kidane...
- Det är ingen fara, hon repar sig. - Vad menar ni?
Mr Kidane? Jag heter Andrew Earlham och jobbar här på sjukhuset.
Makeda kände sig dålig i skolan och svimmade.
Enligt blodprovet berodde det på att hon druckit för lite vatten.
Hon repar sig. Tur att miss Nielson var så uppmärksam.
- Tack, doktorn. Så hon mår bra? - Ja, hon behöver bara vila nån dag.
- Nu ser vi till att du kommer hem. - Ja.
Makeda, du måste vila...
Mr Earlham?
Kriminalare Harmon.
Ni har säkert hört att åklagaren inte kommer att väcka åtal.
Va? Nej, det visste jag inte. Ingen...
- Så det är över? - Jag beklagar besväret.
Varsågod.
VAD SAMTYCKE INNEBÄR
"Vad samtycke innebär"? Är det här nåt slags skämt?
Jag vill inte att ni hamnar i en liknande situation igen, sir.
- Nu är det äntligen över. - Trevlig kväll.
- Förresten, vill ni... Glöm det. - Vad?
Vill ni komma in och ta nåt att dricka?
- Ursäkta? - Det har varit en lång dag.
- Det finns ett ställe här... - Jag är i tjänst.
- Hur länge till? - En timme ungefär.
Ska vi ses då?
Om jag inte var i tjänst, inofficiellt...
...är mitt svar att jag inte dricker med våldtäktsmän.
Okej. Trevlig kväll.
- Hallå? - Hej, kriminalinspektör Harmon här.
Jag undrar om du har tid att prata? Jag är här på skolan.
- Nu? - Om du kan. Jag är i receptionen.
Ja, okej. Jag kommer och hämtar dig.
Tack för att du ville träffas.
Det är märkligt att vara tillbaka i skolan. Som om jag ska bli utskälld.
- Har det gått framåt med fallet? - Nej.
Förlåt, men varför är du då här?
Eftersom jag hatar att det här hände. Det gör mig illa till mods.
Och eftersom jag ville varna dig.
- Vad menar du? - Sätt dig.
Vet du att Andrew Earlhams fru begick självmord?
Ja, Tom berättade det för mig.
Polisen tror att det inte är hela historien.
Jag berättar bara det här för att om, och det är ett stort om,
Andrew Earlham var inblandad i sin frus död,
så är han väldigt farlig.
Hur det här fallet än går borde du hålla dig långt borta från honom.
- Det här borde du inte tala om, va? - Nej, verkligen inte.
Ring mig om det är nåt. När som helst. Okej?
Okej.
Jag är ledsen att vi svek dig.
- Hej. Ska jag laga mat åt dig? - Nej tack.
- De lägger ner anklagelserna. - Vad bra.
Va? Vad är det? Det är över.
Är det? Det är bara frustrerande att hon skrev så på nätet.
Det kommer alltid att finnas kvar och förfölja dig. Du förtjänar inte det.
Det kommer att lösa sig.
Se så, gaska upp dig.
Vad tror du?
Att du borde göra som polisen sa och hålla dig borta från honom.
Bara för att de inte vågar pröva fallet behöver inte jag ge upp.
Jag måste kunna göra nåt. Jag kan prata med nån på sjukhuset.
Sluta! Sluta nu.
Du måste vara på din vakt så att han inte tar mer ifrån dig.
- Jag träffade honom. - Va?
När? Vad sa han?
Att han inte är den jag tror.
Det skrämde mig, för han tror på det själv.
Han tror helt och fullt att han inte gjort nåt fel.
Jag kysste honom, inget annat.
Bara...
Jag vet att det är svårt, kanske omöjligt.
Men du måste försöka släppa taget om det här.
Ja.
Hur avslutade han samtalet? Sa han nåt annat?
Nej, inte direkt.
Jag vill inte direkt vara här. Det är främmande.
Jag sitter oftast på andra sidan när det gäller sånt här.
En släkting kan tycka att jag inte gjort nog,
eller tro att jag var ofokuserad eftersom fotbolls-VM var på tv.
Tänk vad människor gör mot varann. Hur vi angriper varann.
Ibland är det det enda vi kan göra.
- Vad länge det dröjer. Oacceptabelt. - Jag hittade inte glasen.
Musiken är också oacceptabel. Jag avskyr den här låten.
Jag sätter på nåt bättre.
Tack.
- Skål. - Skål.
- Förtalsprocesser kan ta lång tid. - Jag vet.
Att bygga upp mitt liv tog också lång tid, men hon förstörde det.
Det står hon i skuld till mig för.
Hon står i skuld till mig.